Albumin (Hebrew)

אלבומין
 האלבומין הוא החלבון הנפוץ ביותר בדם היונקים. הוא חלבון מסיס במים המצוי בדם ובכל הרקמות ונוצר בכבד. האלבומין בדם חשוב לשמירת לחץ אוסמוטי תקין של הפלסמה ואיזון מערכתי של נוזלי הגוף. כמוכן הוא מוביל חומצות שומן, קושר יוני סידן ומתפקד כבופר לשמירה על רמת חומציות בדם.

מבנה האלבומין


 האלבומין הוא חלבון הבנוי מ- 609 חומצות אמינו (כל חומצה אמינית צבועה בצבע אחר). הוא חלבון דימר, חלבון הבנוי משתי תתי יחידות : בדגם המוצג שרשרת A צבועה בסגול ושרשרת B צבועה בירוק.

הוא חלבון גלובולרי המורכב בעיקר סלילי אלפא (סוג אחד של מבנה שניוני של חלבון המזכיר קפיץ, צבוע בכחול), בעל מסה של 66 קילודלטון. האלבומין מכיל מספר כיסים הידרופוביים (הידרופובי) המאפשרים לו לקשור ליפידים(שומנים) והורמונים שונים לצורך הובלתם בדם. נסו לזהות כמה כיסים הידרופוביים יש בחלבון? כמה חומצות אמינו טעונות חיובית. התבוונו במיקום חומצות האמינו החיוביות ביחס לכיסים ההידרופובים. לאלבומין מטען שלילי המונע ממנו לעבור סינון בכליות ומעבר לשתן.

 לחלבון מספר אתרי קישור ליונים הנחוצים לפעילותו:

 אתר לקישור יון נחושת (האתרים צבועים באפור).

 אתרים לקישור יון אבץ (האתרים צבועים באדום).

 אתרים לקישור חלבון הביליוורדין (האתרים צבועים בתכלת), פיגמנט הנוצר לאחר פירוק המוגלובין.

בדיקת כמות אלבומין
 בבדיקות דם טווח הנורמה של האלבומין הוא 3.4-5.4 גרם לדציליטר. בדיקת אלבומין מתבקשת כאשר לאדם יש סימפטומים של הפרעה בכבד כגון: צהבת, עייפות או ירידה במשקל, או סימפטומים של תסמונת "ניפרוטית" כגון: נפיחות סביב העיניים, בבטן או ברגליים. רופאים יכולים להזמין בדיקת אלבומין גם כדי לבדוק את מצב התזונה של האדם. חשוב לדעת כי תרופות וסמים מסוימים כגון סטרואידים, הורמוני גדילה ואינסולין יכולים להעלות את התוצאה בבדיקת אלבומין. ערכים נמוכים של אלבומין בבדיקות דם עלולים להצביע על מחלת הכבד. הימצאות של אלבומין בשתן יכולה להצביע על בעיה בתפקוד הכליות. ערכים נמוכים של אלבומין יכולים להתקבל גם במקרים הבאים: ספיגה נמוכה מדי של חומצות אמינו מהמעי עקב בעיה במנגנון הספיגה או עקב מצב של תת תזונה, אובדן של אלבומין בצואה ודרך העור במקרים של כוויות. גם בתהליך הביוסינתזה (תהליך אנאבוליזם, הבנייה) שיכול לנבוע עקב מחלה בכבד או עקב צריכה מעטה מהמקובל של חלבונים. תהליך קטאבוליזם (רצף של תהליכים מטאבולים אשר מפרקים מולקולות גדולות) רב מדי שמתרחש עקב הרס של רקמות או עקב דלקת. הצטברות נוזלים בבטן (מיימת).